EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
En annen verden.
En annen tid. En annen tidsalder.
Thra...
...en underlig planet som kretser tre soler.
Og i kjernen: Sannhetens krystall,
Thras hjerte og kilden til alt liv.
Siden landets begynnelse har Aughra beskyttet Krystallen...
...for hun visste at Krystallen koblet sammen alle skapningene på Thra.
Men gelflingene sto hjertet hennes nærmest.
Syv gelfling-klaner kaller Thra sitt hjem.
Fra den stolte Vapraklanen i fjellbyen Ha'rar...
...de mest kultiverte gelflingene
som styrer De sju klanene...
...til voldsomme Steinskogklanen,
som bor i Den uendelige skogen,
kjent for deres tapperhet i kamp.
Og den milde Grotteklanen
som bor dypt under bakken
i perfekt harmoni med hele Thra,
glemt av verdenen der oppe.
I utallige årtusener har hele Thra eksistert i perfekt balanse.
Men så kom det nye skapninger
som ikke var fra Thra.
Skeksierene.
De forhekset Aughra med historier om universet
og bygde et planetarium til henne...
...slik at hun kunne oppdage kosmos' mysterier selv.
Så Aughra snudde seg mot stjernene...
...og betrodde Sannhetens krystall...
...til skeksierene.
Nesten tusen triner har passert
siden skeksierene erklærte seg selv Thras herrer.
Nå, enda en gang,
har skeksierene samlet seg i hemmelighet
mens en ny dag gryr...
...for å stjele liv fra Krystallen de har sverget å beskytte.
Så de kan lade seg selv opp.
Lure døden...
...ved å høste kraften til skatten deres.
Deres pris.
Deres fange.
Den mørke krystallen.
Krystallen svikter oss igjen.
Vel, hva forventet du?
Ingenting i går, ingenting dagen før det.
Hvorfor? Hvorfor skjer dette?
Bare se på Krystallen! Vi har tatt for mye!
Det er fråtseri!
Fullstendig fråtseri!
Patetisk!
Dere høres ut som skremte podlinger.
Men, keiser, hvis Krystallen ikke vil gi,
vil vi dø.
Dø!
Aldri!
Vi har ingenting å frykte.
En løsning ligger allerede innen rekkevidde for Vitenskapsmannen.
Stemmer ikke det?
Vår mektige Keiser snakker sant.
Jeg jobber hardt med denne brysomme ubeleiligheten, ja.
Tålmodighet. Vi er Krystallens herrer.
Vi har hersket i en tidsalder, og vi vil herske i alle tidsaldre som kommer.
- Vi er evige! - Ja.
- Evige. - Evige.
Gå, nå.
Keiseren er klok.
Keiser.
- Keiser! - Ja, hva?
Jeg vil ikke våge å betvile visdommen din,
men jeg har ikke funnet en løsning.
Krystallen er Thras hjerte.
De er den samme.
Men jo mer vi tar, jo mindre gir den.
Alles overlevelse står på spill!
Så finn en løsning.
Selvfølgelig, keiser. Tilgi meg.
Jeg bygde ikke et imperium
bare for å se på at det blir til støv.
Jeg finner svaret, keiser. Du får se!
Jeg skal ikke svikte deg!
Gelflingene vet ikke om skeksierenes forbrytelser.
Sannheten må komme frem.
Motstandsbålene må tennes.
Og en ny tidsalder må begynne.
Sannhetens krystall er fordervet.
Den fordervelsen sprer seg gjennom Thra
og inn i skapningene.
Til og med de som er låst inne i skeksierenes bur.
Fanger...
...frem til i dag.
Så...
...hallo, igjen.
Rolig, venner.
Det er min plikt som slottsvakt å beskytte herrene.
Hva om de er forgiftet?
- Det er bare én måte å finne det ut på. - Nei!
Herrene har sikkert ikke noe i mot om noen mangler.
Skeksierene er tross alt sjenerøse.
Og du må innrømme
at disse ser smakfulle ut.
Hei.
Jeg tok ingen! Ser du?
- Du trenger ikke være frekk. - Løp, Mira!
Takk!
- Sees i morgen! - Vi kommer oss vekk!
Så du ansiktene til podlingene?
Det er nesten for lett. De lærer aldri.
- Kappløp til kikkerten! - Sistemann er en flatfotet nebry!
Klarte det.
Hallo!
Der er du. Jeg trodde du hadde gått deg bort.
- Du jukset. - Jeg vinner igjen.
Du vant fordi du har vinger.
Selvfølgelig. Jeg er en jente.
Og du er en flatfotet nebry.
Husker du første gangen vi var her oppe?
Hvordan kan jeg glemme det?
Vis meg.
Mener du drømmeknytting?
Ja! Jeg mener...
...hvis du vil.
- Vel, jeg vil hvis du vil. - Ja.
- Jeg vil drømmeknytte. - Å, bra.
Det vil jeg også.
Jeg husker alt ved den kvelden.
Jeg var så nervøs.
Jeg så det.
Jeg brukte alle mine triks for å imponere deg.
Du prøvde så visst.
Jeg var distrahert. Alt jeg kunne tenke på var å kysse deg.
Og jeg ble lei av å vente.
Så jeg kysset deg.
- Mira! - Vent, hva...
Må ha sneket seg inn.
Ikke engang en Arathim-soldat ville gått inn i slottet.
Den gjør det!
Vi må si det til kapteinen. Kom.
Husk eden deres.
Vi beskytter herrene.
Herrene beskytter Krystallen.
Når én av oss svikter i tjenesten, svikter vi alle!
- For Krystallen! - For Krystallen!
Posisjoner!
Enda en trine.
Enda en kummerlig tur til Ha'rar.
Enda en uendelig Tiende-seremoni.
Jeg liker gelfling-hovedstaden.
Jeg synes den har en viss illeluktende sjarm.
Den fjellukten forverrer blemmene mine.
Vel, jeg har lest om en Grotte-drikk som kan lindre.
Det er meningsløst.
De kommer alltid tilbake.
Alltid!
Å, kjære.
- Inn med armaligene! - Det var en lang en.
Kom igjen!
Sikre den landstrideren!
- Last våpnene! - Sikre selen!
- Kaptein Ordon! - Vi må snakke med deg.
Det kan vente.
Planene er endret. Jeg skal eskortere herrene til Ha'rar.
Drar du?
Du trenger en gelfling til å lede vaktene.
Ja. En gelfling som har hevdet seg i alle øvelser.
En gelfling som har tilbragt livet i slottet.
En som respekterer tradisjon.
Derfor valgte jeg Tolyn.
Tolyn?
Seriøst?
Men jeg er klar!
Det er en jobb for en soldat,
ikke ynglinger som stjeler mat når de burde patruljere.
Skvaldrebøtter.
- Det var bare for moro skyld. - Du gjør ikke annet.
Kanskje du én dag vil vise deg verdig til å overta mantelen.
- Men, far... - Kaptein.
Ja, kaptein.
Hva tar sånn tid?
Den andre broren er i sin zenit.
La oss komme oss vekk!
Ja. Sal på!
Kaptein Ordon, vær så snill. Før du drar...
...vi så...
Hva så dere? Si det fort.
Kom igjen. Si det, Rian.
Det kan vente.
God tur, kaptein.
Husk eden din.
Klargjør kapteinens landstrider!
Herrene skal nå Ha'rar innen solnedgang.
Vi marsjerer!
Kom igjen! Ikke blokker! Kom igjen!
Unnskyld, Rian.
Det er greit.
Hvorfor fortalte du ikke om spytteren?
Siden jeg ble født har jeg hørt historier om faren min.
Ordon, helten av Steinen-i-skogen.
Ordon Spytterslakter?
Det er på høy tid at faren min hører et par historier om sønnen sin.
Vil du gå på spytter-jakt?
Hvordan kan jeg ellers bevise min verd for Den store Ordon?
Ro dere ned.
Vil du bli med?
Selvfølgelig. Men vi trenger hjelp.
Har du prøvd disse? De er fantastiske.
Gurjin.
Ja visst.
- Hvordan går det med bestevennen min? - Hva? Hva vil dere?
Hvor er den boken?
Må være her et sted.
Der er den!
Nei, det er ikke den. Et øyeblikk, prinsesse!
Her er resten av materialet du ba om, prinsesse.
Å, takk.
Fant... Fant du Grillos Leksikon om enkel astrografi?
Jeg kommer tilbake.
Takk!
Hva gjør du? Nei! Ikke ta på den! Nei, ikke!
Prinsesse Tavra.
Ja, du bør stikke, skapning.
- Der er du, lillesøster. - Tavra. Kom og se.
Det er Mor Aughra.
Jeg har funnet litt fakta om svamp-rot.
Du vil elske dette.
Visste du at tugnot forårsaker eksplosivt oppkast?
Jeg har nyheter for deg, Brea.
Jeg overtalte mor om å la deg bli med på Tiende-seremonien.
- Du tuller med meg. - Du vet jeg aldri tuller.
Dette er fantastisk! Får jeg snakke med skeksierene?
- Jeg har så mange spørsmål! - Herrene liker ikke spørsmål.
Hvorfor ikke? Hvordan skal vi ellers lære?
Nå har jeg flere spørsmål.
Brea, ikke gjør meg flau denne gangen.
Jeg skal ikke det. Jeg lover.
Du har så mye blekk i ansiktet ditt.
Kom, nå.
Vi må ikke bli sene.
Kanskje bare ett spørsmål.
Langt unna brødrenes blendende lys
GROTTEGANGENE
Under den lange nattens teppe
Jobber Grotteklanen i mørket og dypet
Der glødemose gror
Og kryperne kryper
Se! Deet!
Hei, familie!
Deet!
Hallo, nurloker! Det er tid for foring!
Sees i morgen! Og husk å dele!
Jeg hører deg, kjære!
Hallo.
Sulten?
Se, litt deilig mose.
Vær så god.
Ikke spis for fort. Tygg maten din.
Hva er det med deg?
Skal jeg komme tilbake når du er bedre?
Vingen min!
- Unnskyld oss. - Vil du fortsette?
Vi må forte oss. Mor vil ha oss ved sin side.
Når skeksierene kommer.
De er her!
Vi kommer for sent! Med mindre vi når...
Brea?
Brea!
Unnskyld meg. Unnskyld, takk.
- Å, de kommer! - Her kommer de!
- Unnskyld meg. - Se hvor du går, barn!
Unnskyld meg.
Takk. Om jeg bare kan...
Unnskyld meg.
Å, unnskyld meg!
Hvorfor har vi stoppet? Hva er meningen med...
Pass på deg selv, gelfling.
Små ting har for vane å bli tråkket på av...
...store ting.
Herre, du trenger ikke bekymre deg.
Jeg vil følge jenta trygt hjem.
Der. Ser du?
Hvilken prinsesse?
- Så høflig! - Prinsesse Brea.
- Den lille! - Prinsessen er trygg!
En prinsesse?
Ja, min herre.
Jeg er Brea, den yngste datteren til All-Maudra.
Du er en prinsesse.
Moren din har tjent oss godt.
Du må la oss få eskortere deg til festningen.
Det er en glede for oss.
Takk, min herre, men...
Jeg insisterer. Kom!
Kom.
- Heldige barn! - Hun går inn i vognen.
Å reise med herrene! Se på det.
I vei, da! Ikke et øyeblikk å miste!
Se, skekLach. Vi har en prinsesse i vognen vår.
Jeg er ikke mye til prinsesse, min herre.
Ikke som søstrene mine. Tavra er krigeren,
og Seladon er den eldste,
- så hun blir All-Maudra en dag. - Bla, bla! Fortsett!
Hva er det på kinnet ditt?
Blekk, min herre. Jeg skriver ned alt jeg lærer i en dagbok.
Så du kan lese.
Å, så vidunderlig!
Hørte du det, skekLach?
Hun kan lese og skrive.
Jeg er også en ekspert i skrivekunst.
Jeg er Skriftrullholderen.
Jeg har lest om deg!
Du leder Det store biblioteket i Krystallslottet!
Du har undersøkt.
- Er det et stort bibliotek? - Enkle yngling!
Det er endeløst.
Jeg har bøker som går tusen triner tilbake i tid.
Kan jeg besøke biblioteket?
Nei!
Den kunnskapen er forbudt.
Men... hvorfor?
Ser du dette ansiktet?
En gang var det et vakkert ansikt.
Men så kom...
...kunnskapen.
Hysj. For noe tull.
Du var aldri vakker.
Jeg husker det.
Aldri.
- Hvor er Brea? - Vel...
Krystallens voktere!
Se. Der er hun.
All-Maudra ser gretten ut.
Ikke bekymre deg, jeg skal snakke for deg.
Hva?
Takk.
Kom deg i vei, prinsesse.
I vei.
Mor.
- Hva skjedde med å ikke ydmyke meg? - Det var ikke min feil.
Stille.
Ærede herrer...
...velkommen til Ha'rar, Vapras hjem,
All-Maudras sete, som styrer alle gelflinger.
Nå sendes du definitivt til Ordenen for ydmyke tjenester, søster.
Du er bare sjalu, Seladon.
Jeg fikk være i herrenes vogn.
...hver trine, De sju klanene,
fra voldsomme Steinskogklanen til dypeste Grotteklanen,
gir til våre sjenerøse herrer en tiende.
Som så passer seg
er den edle Vapra den første som gir.
Hyll Krystallens herrer!
- Hyll skeksier! - Hyll skeksier!
Onde, fordervelige keiser!
Overlegen intellekt blir aldri satt ordentlig pris på i sin tid.
Men i alle problemer fordunkler en løsning
som venter på å bli oppdaget.
Hvis Krystallen ikke kan ta nok kraft fra Thra,
må jeg gi den en annen kilde.
Vidunderlig!
Ja!
Ja.
Så interessant.
Det er nok.
Jeg sa "nok"!
Avbryt! Jeg beordrer deg!
Å, du! Kjære Vitenskapsmann.
Du må være forsiktig.
Jeg er kanskje ikke alltid her for å redde deg.
Krystallen,
den tok tak i meg.
Jeg kunne ikke stoppe den.
Jeg følte den trakk i sjelen min,
i livskraften min.
Jeg har feilet igjen.
Du må gå en tur.
Kom, vi går. Du og jeg, ja?
Kanskje en gåtur er bra.
Ja.
Det er for mye å holde ut med.
Alle eksperimentene mine ender i katastrofe.
Og nå har jeg med et uhell reversert Krystallens magnetiske felt.
Små ord, er du snill. Kammerherren er ikke så smart som Vitenskapsmannen.
Istedenfor å gi liv, gjorde jeg så Krystallen tar liv.
Jeg vil bli grovt straffet for dette feiltaket.
Nei. Du fant et svar.
Du er en helt. Stor belønning.
- Enorm! - Erter du meg, skekSil?
Nei. Du gjorde Krystallen sulten.
Krystallen drar ut livskraft, men hva om vi tar livskraften til skeksier?
Hva om vi snapper den?
- Samler livskraften? - Ja!
Istedenfor å ta kraften vi trenger fra Krystallen,
bruker skeksierene Krystallen til å ta kraft fra livskraft.
Hypotetisk mulig,
men jeg trenger en skapning å eksperimentere på.
Vel, Krystallen er Thra.
Thra ga liv.
Hvilke skapninger er nærmest Thra?
Fullest av livskraft?
Det hellige treet?
Jeg har ikke vært her siden jeg var liten.
Du er fortsatt liten.
Du... Du snakker?
Bare til de som kan høre, Deet.
- Kan du navnet mitt? - Jeg kan mye mer.
Jeg vet at du bryr deg om alle skapningene i Grot,
og at de bryr seg mye om deg.
Bortsett fra nurloken som angrep meg.
Det er ikke hennes feil.
Hun har blitt oppspist av Formørkelsen.
Hva er Formørkelsen?
En smittsom forurensning inne i Sannhetens krystall
og inne i Thra. For de er den samme.
I tusen triner
har vi, De store trærne, holdt det nede under bakken.
Men vi taper kampen vår.
Til og med nå spres det til verdenen overfor.
Du må advare gelflingene, samle dem om saken vår.
Formørkelsen forderver alt den kommer borti.
Hele Thra er i fare.
Hele Thra?
Se...
Dette skjer hver gang.
Du sier: "Vi drar på eventyr, Gurjin. Det blir gøy."
Men det er aldri det. Jeg burde være på vakt,
ikke vandre i gangene og se etter liksom-spyttere.
Jeg vet hva jeg så.
Kanskje vi burde snu.
Vi kan prøve igjen i morgen.
Bare litt til, vær så snill.
Litt til.
- Kom igjen, Gurjin! - Tror ikke det, turtelduer. Jeg er ferdig.
Ha det fint, dere. Jeg underholder meg selv...
...her.
Kom igjen.
Alle korridorene ser like ut.
Jeg tror vi går i ring.
Vi burde dele oss.
Hva er gøy med det?
Vel, hvis du ser etter moro...
Hvordan var det?
Bra.
En lojal gelfling tjener sine herrer
Og får sin rette belønning
Spytter!
Rian!
Ikke la den slippe unna!
Fort!
Gjennom der!
Den slipper unna. Kom igjen!
Hva er der nede?
Vi ser.
Katakombene. Gelflinger har ikke lov til å gå dit. Skeksierene sier...
- Mira! - Vent!
Vi har ikke vinger.
- Det er ingen tegn til spytteren! - Den kan være hvor som helst!
Vent på oss!
Jeg går ned etter henne!
Er det en god idé?
Ok, ny plan. Du går, og jeg venter her.
Jeg syntes jeg hørte noe som snek seg rundt.
Slem!
Mira?
Mira!
Hvem er den neste til å gi?
Tienden din er vel mottatt.
Takk, All-Maudra. Og takk til Krystallens herrer.
Neste!
Tienden deres er manglende.
Ja, Deres Høyhet.
Vi ber om herrenes tilgivelse.
Jorden vår har fått en merkelig pest. Ingenting gror.
Nydelig.
Hva er det, min herre?
Det stykket...
- Vakkert! - ...rundt halsen din.
Herren min er for snill.
Det var min mors.
Hennes siste visdomsord er drømmerisset i steinen.
Dette...
...er en ærverdig tiende!
Vi har mer enn nok mat. Vi kan betale tienden.
Hans tiende er hans å betale.
Men... bønder gir avlinger i tiende.
Han har ingen avlinger.
Vær så snill, alt annet enn smykket.
Kanskje neste innhøsting...
Hvorfor?
Hvorfor sårer gelfling oss så?
Skeksier gir så mye og ber om så lite!
Det knuser hjertene våre.
Trist!
Så trist!
Han må betale!
- Han burde tatt med mer! - Han burde skamme seg!
- Vi må alle betale! - Herrene er vennlige!
- Snille! - Noen... Han må betale!
De tar aldri det som ikke blir gitt.
Jeg beklager.
- Dette er feil! - Dette er loven.
Det er slik ting er.
Tienden...
...er akseptert!
Takk, mine herrer.
Takk.
Neste!
- Du ser bekymret ut, barn. - Jeg har lest om Tiende-seremonien.
Skeksier-lover. Veldig bra.
- Ingenting gir mening. - Hva?
Hvis skeksierene er så mektige,
og de har alt,
hvorfor krever de tiender fra de fattigste gelflinger?
Fordi alle gelflinger nyter godt av skeksier-styret.
Så alle gelflinger må bidra.
Eller kanskje...
...de vil at vi skal slåss om restene.
Jeg tror det er nok lesing for i dag.
Jeg så fortsatt i den. Jeg...
Kom tilbake! Jeg er ikke ferdig!
Ikke ta denne veien!
- Jeg går dit jeg vil. - Dette ender ikke godt.
Jeg tror skeksierene skjuler noe, og jeg vil vite hva!
- Jeg krever at du slutter! - Jeg krever sannheten!
Prinsesse, hva har du gjort?
Hva skjer?
Nei! Bøkene mine!
Manuskriptene mine!
Vent!
Kom tilbake!
Mor?
Mor!
- Mor, jeg fikk en visjon! - Du leser for mange historier.
Nei, denne var ekte! Jeg hørte en lyd som...
...synging, men høyere.
Og det var et brennende symbol i luften, og jeg... Jeg kan vise deg det!
- Hvis vi drømmeknytter, jeg... - Greit, men fort.
Tiende-seremonien gikk ikke som smurt, og jeg er trett.
Hva er det?
Det smykket tilhører bondens kone.
Nei. De ga det til skeksierene,
som ga det til meg.
- Da kan du gi det tilbake. - Posisjonen vår.
Dette palasset.
- Maten på bordet vårt. - Jeg vet det.
- Bøkene i biblioteket! - Mor, jeg vet det.
Alt er takket være skeksierenes sjenerøsitet.
- Ville du gitt det tilbake også? - Ja.
Det er en ynglings svar!
Det er lettere å ha ingenting når ingen avhenger av deg.
Jeg mente bare...
Det er på tide at du begynner å oppføre deg som en prinsesse.
Jeg vil ha deg i hoffet i morgen.
I tide.
Ikke gå deg bort på veien igjen.
Jeg skal det.
Jeg mener... Jeg skal ikke det.
Skeksierene kan ikke redde deg hver gang du er i trøbbel.
Nei.
Vi må redde dem!
Deet, du er hjemme. Alt er bra.
Far.
- Hvor... - Vi er alle her, Deet.
Så...
...hun våkner endelig.
Maudra Argot?
Vi ser hvor ille det er.
Ikke at jeg ser mye lenger.
Å, et par skrubbsår, bitt.
En revnet vinge.
Ingenting som ikke kan leges.
Du er helt trygg nå, Deet.
Nei, ingen av oss er trygge.
Formørkelsen sprer seg gjennom Thra.
Hvilken Formørkelse?
Det er som... en sykdom.
Jeg ville visst det om Thra var syk.
Hvem fortalte deg dette, Deet?
Det hellige treet.
Det hellige treet er et tre. Trær snakker ikke.
Bortsett fra når de kan det.
Fortell meg.
Hva sa Det hellige treet til deg, Deethra?
Det sa jeg måtte stoppe Formørkelsen.
Det viste meg skapninger som hadde blitt gale,
et døende tre
og en enøyd gammel dame med horn.
Ikke gelfling.
Gammel og trist.
Mor Aughra.
Hva betyr det?
Det betyr at du må dra.
- Absolutt ikke. - Hvor skal hun dra?
Hun må dra til All-Maudra.
Advare henne om denne trusselen.
Deet. Hvorfor må Deet dra?
Fordi Det hellige treet valgte meg.
Det gjorde det. Det valgte godt.
Kan ikke krangle med trær!
Nå...
...ta dette. Gni det på vingen din to ganger om dagen.
Lukter vondt,
leger bra.
Der, til øynene dine. De vil være sensitive i begynnelsen.
Følg den lyseste stjernen på himmelen, nordover til Ha'rar.
Å, hva er en stjerne?
Det ser du snart nok, Deet.
En hel ny verden venter på deg.
Mira.
Mira?
Avskyelige innretning!
SkekTek! Det lukter forferdelig her.
Jeg har aldri likt dette infernalske stedet.
Tålmodighet. Jeg tror du vil bli imponert.
Dette bør virke.
Selvfølgelig, min keiser, du vil se.
Jeg har løst alle problemene våre.
Blir det servert mat?
Nei!
Tenker du aldri på noe annet enn neste måltid?
Jeg spiser når jeg er stresset.
- Du må være stresset ofte? - Hele tiden!
Hysj!
- Begynn, skekTek. - Ja, keiser.
Keiseren flår Vitenskapsmannen levende om dette feiler.
Jeg har en kniv til en slik begivenhet.
Herrer, som dere vet
har vår mektige keiser gitt denne ydmyke skeksieren
- den umulige... - Kom igjen!
Selvfølgelig.
La meg, om dere vil, introdusere vår ærede gjest.
Kom ut! Ikke vær sjenert!
Hva er det?
- Mira! - En gelfling? Her?
Vanhellig!
- Har du ingen anstendighet? - Hysj!
Fortsett, skekTek.
Velkommen, gelfling. Jeg krever din assistanse.
Se. Vet du hva det er?
Det er Sannhetens krystall.
Ja. Er den ikke nydelig?
Nei! Hva gjør dere med den?
Bare et lite eksperiment.
En ære for deg.
Ingen gelfling har sett Krystallen på tusen triner.
Se dypt inn i den.
Jeg føler... Den drar.
Ikke, Mira!
Ikke kjemp imot.
Gi. Gi Krystallen frykten din,
kjærligheten din, hemmelighetene dine.
Vær så snill, herrer, hjelp meg.
- Gi Krystallen alt. - Jeg...
Gi den livskraften din!
Nei!
Mira!
- Nei! Hva har du... - Hva har du gjort?
Nei, vent! Se!
Her er svaret vi søker!
Her er evig liv!
Rian...
Mira!
Hva skjer?
Redd meg!
Maskinen min!
Nei!
- Hvor dro hun... - Hvor?
Forklar deg, Vitenskapsmann.
Jeg har tømt gelflingens livskraft.
Dette er løsningen på problemet vårt.
En ny kilde til liv.
Her, min keiser, til deg. Drikk.
Du må drikke.
Hvordan føler du deg, sir?
Jeg føler...
...meg sterk!
- Jeg vil ha litt! - Min tur!
Gi meg de greiene!
Flytt dere!
- Du er i veien! - Ikke dytt.
Ikke dytt meg! Jeg vil ha en smak!
Ikke ta alt, idioter. Det må spares.
Nok!
- Det er mitt! - Kom tilbake med det.
Jeg vil ha mer!
- Tåper! - En praktfull følelse!
Hva sa jeg? Stol på...
I kveld feirer vi!
Vi har et festmåltid! Musikk! Fest!
På denne dagen beseiret skeksierene døden!
Gelfling!
- En gelfling har sett det! - Ta den!
- Skitne lusker! - Du skal dø for dette!
Den så det! Den vet det!
Jeg kjenner den gelflingen!
Det er kapteinens sønn, Rian!
- Å nei! - Den må ikke slippe ut av slottet.
- Ja. - Som du beordrer!
- Han slipper ikke unna oss! - Gå.
- Forsegl utgangene. - Gelflingen kan ikke ha kommet langt.
Vet gelflingen hva vi har gjort?
Keiseren må huske sine egne ord.
Vi er Krystallens herrer, ja?
Selv om Rian snakker, vil ingen tro det.
De vil forvise ham.
Kaste ham ut.
Hvordan kan de ikke det?
Å tro på ham er å ikke tro på seg selv.
Skeksierene har hersket i tusen triner
og vil herske i tusener og tusener mer,
til den siste stjernen på himmelen blir mørk.
Gelflingene vil underkaste seg,
med hodet bøyd,
ryggen bøyd, som alltid.
Gelflingene vil bli hersket over.
- Gelflingene må herskes over. - Ha det!
- Deet! - Fordi gelflingene er svake.
Gelflingene er små.
Og skeksier er evige!
Vi tok Krystallen.
Thra tilhører oss nå.
Og det er ingenting...
...ingenting gelflingene kan gjøre!
Tekst: Stine Alslie Dybdal